Текст песни Sidste skrig - Barbara Moleko
Han
var
en
halvkendt
arkitekt
Han
fik
os
gratis
ind
Hun
synes,
han
var
lækker
Hun
lagde
sig
mod
hans
kind
Og
ligemeget
hvad
han
gjorde
Så
hørt′
hun
på
Hans
mangel
på
respekt,
Var
det
hun
over
så
Han
var
rigtig
flink
Unden
indre
varme
Hun
blev
for
blindet
af
hans
stil,
Hans
sød
og
charme
Nu
går
hun
kun
i
tøj,
Som
han
kan
li'
Blev
hun
hans
design?
Altid
klædt
på
i
sidste
skrig
Ja
vi
ku′
godt
se
det
Men
hun
blev
ved
Længere
og
længere
gled
hun
ned
For
hun
var
vild
med
ham
Ja
det
kunne
vi
se
Vi
sagde
ikke
noget
Vi
gjorde
ingenting
Nu
kigger
hun
på
os
Med
øjne
uden
lys
Og
ringer
kun
tilbage,
Når
manden
han
er
ude
bys
Forvirret
og
for
længe
blev
det
ved
Hun
forvekselede
det
med
kærlighed
For
han
var
rigtig
flink
Unden
indre
varme
Hun
blev
for
blindet
af-ja
hans
stil
Hans
sød
og
charme
Endelig
lang
om
lange
Var
det
forbi
Over
alle
bjerge
Hører
vi
det
sidste
skrig
Owow-oh-oh
Ja
vi
ku'
godt
se
det,
Yeah
(Men
hun
blev
ved)
Længere
og
længere
blev
du
ved
For
hun
var
vild
med
ham
(Det
ku'
vi
se)
Vi
sagde
ikke
noget
Vi
gjorde
ingenting
Vi
ku′
ik′
sige
det
(Vi
ku'
ikke
sige
noget)
Nej
nej
(Langsomt
forsvandt
hun
ind
til
ingenting)
Ind
til
ingen
ting
(Hun
var
vild
med
ham)
Hun
var
vild
med
ham
(Det
ku′
vi
se)
Vi
sagde
ik'
noget
Vi
gjorde
ingenting
![Barbara Moleko - Lykken er...](https://pic.Lyrhub.com/img/v/b/r/c/ofn73dcrbv.jpg)
Внимание! Не стесняйтесь оставлять отзывы.