Текст песни Muukalainen - Edorf
Tuijotan
kynnyksellä
matelevaa
muukalaista
Rumanlaista
Kylmässä
palelevaa
Suojaa
anelevaa,
maailmaa
pakenevaa
Kumaraista
yön
kummajaista
Näen
tuttua
pelkoa
Silmissä
Ulkomuodossa
petoa
ja
ihmistä
Vuoroin
vanhaa
ja
nuorta
Emceet
sileää
ihoa
sitten
harmaata
kuorta
Paossa
viimaa,
paossa
tuulta
Paossa
piinaavaa
kaaoksen
tulta
Paossa
verenjanoista
suuta,
Joka
uutta
uhria
varjoissa
huutaa
Ylhäällä
taivaasta
Lankeava
sade
on
kuin
terästä
Kylmää
j.
raskasta
Sade
upottaa
hyytävät
hampaansa
Lihaan
Puut
heittää
varjojaan
pihaan
Kertoo
nimekseen
13.
Ja
tulevansa
muualta,
tähtien
suunnalta
Kieppuvat
kolmoiskuun
alta
Mi'
kiertävät
toinen
toistaan
Hän
puhuu
jumalolennoista
Ihmeellisistä
ihmiskorennoista
Tasangoista,
joille
Aurinko
ei
loista
J.
taivaalla
leijuvista
kuolonkomeetoista
Ja
valtioista
sodan
vallassa,
Joka
kaiken
elämän
polttaa
altansa
Vahvimmankin
miehen
ottaa
valtaansa
Ja
pakottaa
kaivamaan
omaa
hautaansa
Alamaiset
suoltensa
kuluttamat
Kivipatsaita
luolissa
kumartavat
Minämpää
huomista
lupaavat
Nuo
mielipuoliset
jumalat
Maanalaisen
kalliokirkon
sisällä
Epämuotoinen
seurakunta
kuuntelee
Näkyjen
vallassa
kouristelevaa
pappia
Hurmoksen
houreista
saarnaa
Painetaan
päämme
rukouksiin
Kuullota
yhteen
ääneen
Jotain
muinaista
jumalaa
Ajan
taakse
jääneen
Ruosteinen
katto
ei
sadetta
pidä
Veisatkaa!
Saastuneessa
maaperässä
mikään
ei
idä,
Veisatkaa!
Kuvankaunihit
neitsyet
kilpailee,
Kuka
hullulle
jumalalle
uhrataan
Kaikkein
onnekkaimpia
ovat
ne,
Joiden
mielet
ensiksi
syödään
Painetaan
päämme
rukouksiin
Ulvotaan
yhteen
ääneen,
Jotain
muinaista
jumalaa
Ajan
taakse
jääneen
Ruosteinen
katto
ei
sadetta
pidä
Veisatkaa!
Saastuneessa
maaperässä
mikään
ei
idä
Veisatkaa!
![Edorf - Muukalainen - Single](https://pic.Lyrhub.com/img/m/d/r/i/ucyplzirdm.jpg)
Внимание! Не стесняйтесь оставлять отзывы.