Текст песни La Lluna - Roger Mas
Pare
del
dia,
el
Sol
dansa
amb
la
Lluna,
Que
era
allavors
esplèndida
com
ell;
Sa
cara,
un
temps,
com
ara
no
era
bruna;
Sos
ulls
guspirejaven,
I
era
de
raigs
de
l'alba
son
cabell.
Parlaven
de
son
garbo
les
estrelles.
Los
meteors
retreien
sa
rossor,
I,
com
esbart
de
cèliques
abelles,
Los
astres
festejaven
De
son
jardí
l'enlluernanta
flor.
Al
sentir-se
lloar
de
tan
hermosa,
Esbalaïda
deixà
caure
el
vel
Amb
què
fóra
llavors
poncella
closa,
I
un
crit
de
meravella
Féu
ressonar
la
cúpula
del
cel.
Lo
Sol
s'engeloseix,
tira
a
sa
cara
De
ses
antigues
cendres
un
grapat,
Que
enterboleix
sos
ulls
i
l'emmascara:
Astre
es
quedà
la
Lluna,
Mes
sense
llum,
com
un
carbó
apagat.
Des
de
llavors,
com
una
flor
d'obaga,
Rodant
per
les
tenebres
de
la
nit,
Sempre
la
Lluna
pàl·lida
s'amaga
De
l'astre
hermós
del
dia,
Si
el
troba
pels
camins
de
l'infinit.
![Roger Mas - Les Cançons Tel·lúriques](https://pic.Lyrhub.com/img/f/6/i/0/elwckx0i6f.jpg)
1 Introitus tabalarius
2 Preludi
3 Voleu Que Vos la Cante?
4 Anem
5 Caminant
6 Estrelleta
7 Plus ultra
8 La Lluna
9 La Dama D'Aragó
10 Goigs de la Mare de Déu del Claustre de Solsona
11 Ball de L'Àliga de la Patum de Berga
12 Ball de Gegants de Solsona
13 Contragoigs de la Mare de Déu del Claustre
14 Recontragoigs de la Mare de Déu del Claustre
15 Sota l'Om
16 La Dama de Beirut
17 Tema d'Isàrnia
18 La Dama de Mallorca (Bonus Track)
19 La Dama de París (Bonus Track)
Внимание! Не стесняйтесь оставлять отзывы.